Hiljaa, tai katkaisen kaulasi!
Mikä on nimesi? Kovempaa! - Pip.
Pyydän, älkää...
Onko sinulla sapuskaa? Onko? - Ei ole.
Nouse ylös.
Paksut posket... Voisin vaikka syödä ne.
Missä äitisi on? - Tuolla. Veljieni kanssa.
Oletko orpo? Kenen kanssa asut?
Sisareni. Hän on naimisissa seppä Joe Gargeryn kanssa.
Sepän kanssa?
Tiedätkö mikä viila on? Ja sapuska? - Se on ruokaa.
En ole täällä yksin.
Lähistöllä piileksii nuori mies, jonka rinnalla minä olen enkeli.
Hän osaa kaivaa esiin pikku poikien sydämen ja maksan.
On turha yrittää piilotella.
Huomenna tulet tänne hautuumaalle viilan ja sapuskan kanssa.
Ei sanaakaan kellekään. Silloin voin yrittää pidätellä sitä miestä.
Onko selvä? Painu kotiisi.
Siinähän sinä olet! Sisaresi on etsinyt sinua.
Hän on sotajalalla, ja hänellä on rottinki mukanaan.
Teen parhaani. Mene oven taakse.
Missä olet ollut?
Olin huolissani! Missä olit? - Hautausmaalla.
Olisit haudassa itsekin, ellei minua olisi.
Kuka sinut kasvatti? Ja miksi ihmeessä kasvatin?
Hae tervavesi. - Nythän on joulu...
Pitäisikö minun olla sinulle vielä äitikin?
Koidut vielä kuolemakseni. Sekös teistä olisi hauskaa?
Tervavettä. Pidä varasi.
Pöytään ja heti!
Taas on karannut yksi vanki.
Mistä hänet oli tuomittu? - Murhasta kai.
Vankilaan joutuu, jos murhaa. Tai kyselee liikoja.
Missä leipä on?
Minä söin sen.
Vai söit?
Anteeksi?
Toitko kaiken? - Toin. Tässä.
Mitä pullossa on? - Konjakkia.
Pyysitkö jonkun seuraamaan sinua? - En tekisi niin.
Hauskaa että piirakka maistuu. - Ja hyvälle maistuukin.
Riittääkö siitä hänellekin? - Kelle?
Sille joka haluaa syödä maksani. - Ai hänelle?
Ei hän halua piirakkaa.
Hän näytti nälkäiseltä. - Mitä sinä tarkoitat?
Näin hänet äsken joen rannassa.
Minunlaiseni? Naama mustelmilla? - Niin.
Viila tänne!
Jahtaan häntä kuin koiraa. Antaisinko hänen mennä?
Hyvää joulua. - Ja jatkaa ivaamistani...
Hukutan sen roiston.
Laulakaa sielut kaikkialla nyt kun joulu on
Laulakaa sielut kaikkialla joulupäivän aamuna
Tulkaa kaikki, riemuitkaamme...
Kaunista!
Onpa hieno lihakimpale!
Kiitämme rouvaa juhla-ateriasta.
Antakoon Herramme meille vilpitöntä kiitollisuutta. Aamen.
Siinä kuulit, ole kiitollinen. - Varsinkin kasvattajillesi.
Mistä johtuu, etteivät nuoret koskaan ole kiitollisia?
Koska ovat pahoja. - Paha pikku vintiö!
Eivät herttaisia vaan pahoja!
Kastiketta, herra Wopsle? - Liha sen kuin irtoaa luusta!
Niin mureaa ja hyvää.
Tosiaan. Hyvät naiset ja herrat, säästäkää tilaa possupiirakalle.
Se on lahja herra Pumblechookilta. - Olette sen ansainnut.
Haenko sen heti? Haen sen heti.
Kuten tapaan sanoa: Pala possupiirakkaa on aina paikallaan.
Varsikin konjakin kanssa. - Viisaita sanoja.
Se on jossain täällä! Sen piti olla.
Herra Pumblechook? - Konjakissa on tervavettä!
Tules tänne! - Minne olet menossa?
Kuuma ahjo... - Mainiota, seppä.
Iljettäviä miehiä. Sellaisia ei mielellään tapaa yksin.
Oletteko nähneet? - Emme.
Terveydeksi! - Kiitos.
Mainiota. Löysimme ne kahtia viilattuina.
Mutta karkuri pannaan vielä rautoihin.
Sopisiko herroille ajojahti? - Ilomielin!
Matkaan sitten. Riviin!
Nopeasti. - Tule, Pip.
Toivon ettemme löydä häntä. - Niin minäkin, vanha veikko.
Täällä, kersantti!
Tule sieltä!
Menkää väliin! Menkää!
Menkää, senkin pelkurit! Äkkiä!
Kiikissä! - Tappelu seis!
Mitä te odotatte? Menkää jo! Sinne vaan!
Älkää estäkö minua! - Hän yritti tappaa minut!
Minä otin kiinni Compeysonin! Otin kiinni ja luovutin teille.
Jalkaraudat tänne. - Hän yritti tappaa minut.
Antaisinko hänen jatkaa touhujaan? - Päästäkää hänet.
Hän yritti tappaa minut! - Ole hiljaa!
Minulla on sanottavaa. Eräänlainen tunnustus.
Varastin kylästä vähän sapuskaa. Otin viilankin.
Otin kaiken sepältä. Otin konjakin ja piirakan.
Onko teiltä viety piirakka? - Vaimoltani.
Te siis olette seppä? Olen pahoillani, että söin piirakkanne.
Se oli oikein. Kenenkään ei pidä nähdä nälkää.
Eikö totta, Pip?
Pip... - Liikettä!
Jalat veneeseen. Kas noin.
Sinä se vasta olet oppinut. - Toivottavasti minusta joskus tulee.
Lue, Joe. - Ai että lukisin...
No luetaan...
"Rakas Joe. Toivottavasti voit hyvin."
"Pian voin opettaa sinua, Joe."
"Se olisi juhlaa!"
J... O... En sitten ikinä ole nähnyt hienompaa O:ta.
Kyllä lukeminen on mukavaa. - Ehkä voin vielä opettaa sinua.
Ehkä, mutta pelkäänpä että olen hirveän kovapäinen.
En niin kuin sinä, pikku lukumies.
Ollaan aina parhaat ystävät. - Aina parhaat ystävät.
Ja kun saan sinut oppipojakseni, se on juhlaa.
Gargery!
Varmaan kolmen kilometrin päässä.
Gargery! - Paras lähteä kotia päin.
Vielä et minulle pärjää!
Eiköhän poika nyt sentään ole kiitollinen.
Kunhan ei hemmottelisi häntä piloille. - Tuskin.
Kuka? - Neiti Havisham, kukas muukaan?
Herra Pumblechookilta... - Hänen vuokralaiseltaan.
...kysyttiin, tiesikö hän ketään lasta, joka voisi tulla leikkimään.
Ja niin hyvä kun hän meille on... - Olette sen kyllä ansainnut.
...hän mainitsi tämän pojan. Ja poika lähtee.
Rikastumme hänen leikeillään. - Minä en halua!
Haluatko päästä herrasväen pariin vai jäädä tänne tuon tomppelin kanssa?
Jäädä tänne.
Mitä!
Hengitä, kultaseni.
Kuusi kertaa kuusi? - 36.
Miinus 35? - Yksi.
Plus 119? - 119... 120.
Jaettuna 84:llä? Annahan kuulua.
Aloitetaan alusta. Paljonko on 12 kertaa 39?
Neljä kertaa 17? Liian hitaasti, 68.
9 kertaa 13? - 117?
Muista paikkasi ja käyttäydy niin että se on kunniaksi rouva Gargerylle.
Kello seisoo. - Älä siitä välitä.
Nimenne? - Pumblechook.
Haluatteko tavata neiti Havishamin? - Jos hän toivoo...
Ei toivo. - Tule, poika. Poika!
Pelottaako sinua? - En tiedä.
Mene sisään. - Teidän jälkeenne, neiti.
Kuka siellä? - Pip, hyvä rouva.
Pip? - Pumblechookin poika. Tulin leikkimään.
Tosiaan.
Tule että saan katsoa sinua.
Katso minuun.
Pelkäätkö naista, joka ei ole nähnyt aurinkoa vuosiin?
En, rouva. - Tule lähemmäs.
Saan toisinaan mielihaluja -
ja juuri nyt haluaisin katsella leikkejä.
Joten... leiki. Ala leikkiä.
Oletko juro ja uppiniskainen? - En ole. Anteeksi etten osaa leikkiä.
Jos valitatte minusta, sisareni raivostuu. Kaikki tämä on niin uutta.
Kutsutaan Estella. - Estella!
Saat sen vielä joskus, kultaseni. Ja kannat sitä arvokkaasti.
No niin. Pelatkaa nyt korttia.
Hänhän on vain naapurin poika! - Voit murskata hänen sydämensä.
Mitä osaat pelata? - Vain köyhdytyspeliä.
Vai niin... Köyhdytä hänet sitten!
Solttu. - Hän sanoo sotamiestä "soltuksi".
Miten känsäiset kädet! Ja niin paksut kengät.
Hän on vain typerä ja kömpelö työläispoika.
Mitä pidät hänestä? Et ole sanonut hänestä mitään.
En tiedä mitä sanoisin. - Kuiskaa minulle.
Mitä mieltä olet? - Minusta hän on kopea.
Entä muuta? - Minusta... hän on hyvin sievä.
Entä muuta? - Minusta hän on pilkallinen.
Haluaisin mennä kotiin. - Etkä tavata häntä enää koskaan?
Haluan tavata hänet vielä. - Sitten sinä saat.
Saat tavata hänet. Mutta milloin? - Milloin kutsun hänet taas tänne?
Tänään on keskiviikko... - Täällä ei ole viikonpäiviä!
Tule takaisin kuuden yön kuluttua.
Saata hänet alas ja anna hänelle ruokaa.
"Herra sanoi Aaronille":
"Sinun tulee poikiesi ja sukukuntasi kanssa..."
"...kantaa vastuu pyhäkköä vastaan tehdyistä rikkomuksista..."
Mitä täällä on tekeillä? Nyt riittää!
Mene paikallesi, Pip.
Nyt luemme yhdessä, hiljaisella äänellä.
"Ja Herra sanoi Aaronille":
"Sinun tulee poikiesi kanssa..."
Voisitteko opettaa minulle? - Mitä?
Kaiken. Haluan osata kaiken.
Kaiken? Hyvät tavaton.
Se voi viedä kauan aikaa. Mistä tämä innostus?
Tiedätkö talon nimen, poika? Se on Satis House.
Onko se kreikkaa vai latinaa? - Kreikkaa, latinaa tai hepreaa.
Tai kaikkia kolmea. Se tarkoittaa "kylliksi".
Kummallinen nimi. - Älä vitkastele.
Se tarkoittaa, että talon omistaja ei toivoisi itselleen mitään muuta.
Ne ihmiset tyytyivät vähään.
Onko tässä se poika? - Se ei kuulu teille.
Olemme odottaneet tyttöä. - Koko aamun!
Haluamme vain auttaa.
Neiti Havishamin köyhät sukulaiset. Hän kutsuu heitä korppikotkiksi.
Älä välitä heistä.
Ovatko he teidänkin sukulaisianne? - Eivät. Minulla ei ole sukulaisia.
Eikö neiti Havisham... - No?
Olenko sievä? - Olette varsin sievä.
Olenko pilkallinen? - Ette niin kuin viimeksi.
Mikset sinä itke? - En halua.
Kukas täällä on?
Sinä siis olet se poika.
Olen nähnyt monia poikia. Melkoisia vintiöitä, joten käyttäydy hyvin.
Odota täällä tanssisalissa.
Miksi sitä luulet? - Kakuksi.
Se on hääkakku. Minun hääkakkuni.
Ota minua kädestä. Kävele kanssani.
Tänään on syntymäpäiväni. En halua että minua muistetaan.
Tänä päivänä, kauan ennen syntymääsi...
...kakku tuotiin tänne. Olemme kauhtuneet täällä yhdessä.
Hiiret ovat nakertaneet sitä, ja minua vieläkin terävämmät hampaat.
Kun tuho on täydellinen -
ja morsiuspukuun puettu ruumiini makaa pöydällä...
Silloin hän saa kirouksensa. - Kuka?
Neiti Havisham, näytätte voivan hyvin. Onnea syntymäpäivänä.
Korppikotkat.
Estella, anna pojalle ruokaa.
Kuka olet? Kuka antoi sinulle luvan hiiviskellä täällä?
Estella. - Estella? Se noita.
Peru sanasi. - Enkä peru.
Taistellaan. Normaalit säännöt.
Taistele, taistele!
Sinä voitit. Kunnia on palautettu. Näkemiin.
Tulet takaisin ylihuomenna. Sen jälkeen joka toinen päivä.
Älä odota palkkiota.
Saat suudella minua, jos haluat.
Englannin kuninkaat. - Henrik III...
Edvard I, Edvard II ja Edvard III. Rikhard...
Henrik... - Miten te voitte?
Mitä? - Tietää niin paljon.
Tieto tarttuu minuun... kuin itsepintainen yskä.
Vanha Clem alasimeen lyö
Vanha Clem tee sepän työ
Onko jotain hullusti? - Miksi sanoit sotilasta "soltuksi"?
En halua paksuja kenkiä, en känsiä enkä olla moukka!
Saanko kertoa sinulle salaisuuden? - Kerro pois.
En halua sepäksi. Haluan olla herrasmies.
En oikein tiedä... Sinähän pidät pajasta ja Joesta?
Etkö ole onnellisempi siellä? - Minulla on omat syyni.
Jotka liittyvät tiettyyn nuoreen naiseen, oletan. Prinsessaasi.
Yks, kaks, kol, nel... Yks, kaks, kol, nel...
Yks, kaks, kol...
Estella! Mitä sinä teet?
Opetan Pipiä tanssimaan kuin herrasmies.
Haluan tavata sepän.
Joe.
Olette siis pojan sisaren mies.
Koska olen nainut sisaresi... - Sano vain "kyllä".
Kyllä hän on.
Ja olette aikeissa tehdä pojasta oppipoikanne?
Olemme aina olleet parhaat ystävät, Pip -
ja olemme kuvitelleet, että se olisi juhlaa.
Onko poika ilmaissut tahtonsa? - Hänkin haluaa juhlaa...
Anna rahakukkaroni, Estella.
Pip saa palkan ajastaan täällä.
Tässä on 25 guineaa. Anna ne uudelle oppimestarillesi.
Kas noin.
Olet nyt seppä. Hyvästi.
Ethän vain häpeä olla seppä? - En.
Sitten sinä olet seppä. Hyvästi.
Mutta... Tulenko vielä takaisin?
Et. Hyvästi, Pip. Olet ollut hyvä poika. Hyvästi.
Tule, Pip. Mennään.
Ehkä tapaamme vielä.
Tuskin tapaamme.
Pip? Tule, pojuseni.
Pip? - Saanko?
Biddy, toivoisin...
Jatka. Pip?
Toivoisin, että voisin rakastua sinuun.
Saanko olla rehellinen? - Tietysti.
Toivoisin että rakastaisin sinua ja työtäni pajassa -
ja että voisimme istua tässä kuin kaksi aivan eri ihmistä.
Toivoisin että olisin tyytyväinen. Mutta...
Mutta et ole.
Tyytyisitkö sinä minuun? - Ehkä. Mutta tyydynkin aika vähään.
Ajatteletko häntä usein?
Pip! Sinua kysytään.
Oletteko Philip Pirrip? Pip? - Olen kyllä.
Ja hän on lankonne Joe Gargery. - Pitää paikkansa.
Ja vaimonne? - Kuollut. Heikko sydän.
Hän kuoli viisi vuotta sitten. - Surunvalitteluni.
Minä olen Jaggers. Olen asianajaja, ja asiani on melko epätavallinen.
Välitän teille tarjouksen viedä oppipoikanne täältä pois.
Voin kertoa teille, että hänellä on loistava tulevaisuus.
Hän on perinyt sievoisen omaisuuden, ja sen nykyinen haltija -
toivoo että hänet tuotaisiin Lontooseen ja kasvatettaisiin herrasmieheksi.
Onko teillä jotain sitä vastaan? - En usko.
Ehtona on, että säilytätte nimen Pip. Eihän se haittaa teitä?
Ei suinkaan.
Lisäksi hyväntekijänne nimi on pidettävä salassa.
Ette ehdottomasti saa tehdä minkäänlaisia tutkimuksia asiassa.
Onko selvä? - On.
Herra Gargery. Tämä on teille.
20 guineaa korvaukseksi siitä, että menetätte apulaisen.
Kelpo korvaus.
Jos luulette, että raha voi korvata pojan menetyksen...
Jaloa puhetta. Haluatteko rahat? - Tulkaa, jos teissä on miestä.
Tulla nyt omaan kotiini...
No niin! - Nyt riittää!
Joe!
Mitä pikemmin, sen parempi. Sanoisimmeko viikon kuluttua?
Mitä minä tekisin Lontoossa? Mikä olisi työni?
Ammattini? - Teistä tulee herrasmies.
Olen holhoojanne.
Näkemiin.
Olen aina sanonut, että nimetön vaatii ympärilleen hienon peitteen.
Kiiltosilkkiä, hyvät naiset. Miksi peittää se nankiinilla?
Niin, miksi? - Eihän se silloin näkyisi!
Herra Pumblechook? - 7 x 16, vastaa heti.
Liian hitaasti! - Minulla on uutisia.
Olen saanut vähän rahaa.
Tästä tulisi hieno kesäpuku. Jos sallitte?
Tunnustelkaa. Kangas vangitsee valon!
Suosittu kuosi Lontoon nuorten herrojen keskuudessa.
Ja vielä... Tämäkin sopii teille.
Hyvin sopiikin. Puku sekä päivään että iltaan.
Ehkä vielä hienot kengät? - Kenkiä meillä ei ole.
Ällistyttävää!
Aih! - Se tietää onnea!
Näkemiin, Pip!
Ehkä haluaisitte jotakin... - Mikä kiihottaa ruokahalua...
Teetä tai suklaata...
Pip!
Tule lähemmäs! Tule luoksemme.
Miten komea sinä olet!
Muistathan serkkuni Sarah Pocketin? Hän on nyt palveluksessani.
Neiti Havisham, tulin sanomaan hyvästit, koska...
Tiedän jo! Tapasin herra Jaggersin, tiedän kaiken.
Olet saanut salaisen hyväntekijän.
Niin.
Eikö olekin ihmeellistä? - Todella ihmeellistä...
Menkää.
Toivoin että... - Hän opiskelee ulkomailla.
Häntä ei voi tavoittaa. Kauniimpi kuin koskaan. Kaikkien ihailema.
Pelkäätkö menettäneesi hänet? Ole kärsivällinen. Tapaatte varmasti vielä.
Toivon niin.
Haluan sanoa miten kiitollinen... - Ei sanaakaan, Pip.
Säilytäthän nimesi.
Näkemiin, Pip.
Varokaa! - Sisälmyksiä?
Katso eteesi! Mene matkoihisi!
Suokaa anteeksi...
JAGGERSIN ASIANAJOTOIMISTO
Pip-herra? Herra Jaggers tulee pian, hän on kokoamassa todisteita.
Ovatko nuo muotokuvia?
Aitoja kipsivaloksia Newgatessa hirttämällä teloitetuista.
Murhaajia ja testamentinväärentäjiä. Viekkaita miekkosia.
Mutta todisteet olivat vahvoja. Nyt ei enää olla viekkaita!
Sain sormukset mieheltä.
Eivät kovin arvokkaita, mutta helppoja kantaa mukana.
Siinä elämänohjeeni: Hanki mukana kannettavaa omaisuutta.
Siellä tulee herra Jaggers. - Tiedän vain mitä tiedän.
Päivää, Pip-herra. - Mitä te tiedätte, herra Jaggers?
Onko Wemmickille maksettu? Päästäkää takistani.
Sujuiko matka hyvin?
Miltä minun juttuni tuntuu? - Täällä ei ajatella tunteita.
Sisään, Pip-herra.
Perääntykää!
Tapasitte jo herra Wemmickin.
Hän hoitaa raha-asiat, joten näette häntä usein.
Tuoko on uusi pukunne?
Räätälille, hatuntekijälle, suutarille, neulekutomoon. Ostakaa luotolla.
Olen ilmoittanut teidät herraklubiin.
"Lehdon peipot", mainio klubi herrasmiehille.
Taskurahanne, Pip-herra. Siinä on teille riittämiin.
Asutte tilapäisesti Barnard's Innissä.
Siellä voin valvoa teitä ja pelastaa teidät, kun otatte harha-askeleita.
Niiltä te ette välty, Pip-herra.
Mutta se taas ei ole minun syyni.
TULEN PIAN
Pip-herra? Olen hyvin pahoillani.
Koska tulette maalta, ajattelin että pitäisitte varmaan mansikoista.
Tai mansikkahillosta...
Huoneenne on vaatimaton, mutta tuskin meille siitä riitaa syntyy.
Kädet ylös. Noh!
No niin. Nostakaa kätenne.
Pitäkää puolenne. Normaalit säännöt. - Anteeksi?
Kuljeksiva poika.
Kalpea nuori herra.
Olin siellä Sarah-tätini kanssa kokeeksi.
Neiti Havisham ei halunnut nähdä minun leikkivän.
Hän ei kai pitänyt minusta. Hänellä on huono maku.
Muuten Estella ja minä olisimme voineet olla mitä-se-nyt-on. Kihloissa.
Mutta kohtalo halusi toisin.
Sepä ikävää. - Ei suinkaan. Se tyttö on noita.
Kova ja kopea ja äärettömän oikukas.
Kasvatettu kostamaan neiti Havishamin puolesta kaikille miehille.
Miksi hän haluaisi kostaa? - Hyvä ihme, ettekö tiedä?
Neiti Havisham oli hyvin rikas ja varsin ylpeä. Hemmoteltu lapsi.
Hänen äitinsä kuoli, kun hän oli pieni, ja isä nai keittäjän.
He saivat pojan - Arthurin. Miten sen sanoisin... avioliiton ulkopuolella.
Minun pitää huomauttaa, ettei Lontoossa viedä veistä suuhun.
Ja haarukkaa pidellään yleensä alhaalta päin.
Ettehän pahastu? - En suinkaan, olen kiitollinen.
Muistakaa ääntää huolellisesti. - Totta kai.
Neiti Havisham tapasi miehen, jota hän rakasti syvästi ja intohimoisesti.
He kihlautuivat.
Mies ostatti neidillä velipuolensa osuuden panimosta ylihintaan.
No niin... Ja sitten koitti se suuri päivä.
Leningit oli ostettu, häävieraat olivat saapuneet...
Juhla-ateria oli katettu, kaunis kakku leivottu.
Silloin sulhanen kirjoitti kirjeen, ja hänen veljensä toi sen perille.
Kello yhdeksän, kun morsian pukeutui häitä varten?
Se selittää kellot.
Sulhanen ja Arthur halusivat yhdessä murskata hänen sydämensä.
Ja... siinä he kyllä onnistuivat.
Mitä sinä puuhailet, Herbert? - Olen kauppa-alalla. Siinä rikastuu.
Joskus vielä tuon silkkiä ja mausteita Egyptistä...
...ja norsunhampaita Ceylonista. - Ja mitä teet nyt?
Olen kirjanpitäjä. Mutta minulla ei ole varaa avioitua sydämeni valitun kanssa.
Ansaitseeko kirjanpitäjä hyvin? - Ei suinkaan. Ei penniäkään.
En oikein pidä nimestä Pip.
Koska olemme harmonisia, ja te olette ollut seppä... Sopisiko Händel?
Händel sävelsi kappaleen Harmoninen seppä.
Pahastuisitteko? - Pidän nimestä!
Seurueen punatulkkuna ja arvoisan peipon -
tiklin ja nokkavarpusen nimissä...
Vallitkoon herraseurassamme aina yhtä iloinen tunnelma!
Hyvät herrat!
Lehdon peipoille!
He ovat mitä parhaita veikkoja!
Kuules, poika! Sinä juuri! Heitähän peltopyy!
Heitä tänne peltopyy.
Antaa tulla!
Ohoh...
Pip, niinhän se oli? - Pirrip.
Pirrip?
Pip Pirrip?
Jopas jotakin. Mistä olette kotoisin?
Perheenikö? - Kentistä! Kentin Pirripejä.
Kuulostaa omenalajikkeelta.
Heitä!
Ei tämä vie kauan. Hän on niin innokas.
Händel, tässä on morsiameni Clara. Enkö olekin onnenpoika?
Herbert kulta... - Hauska tutustua. Mennäänkö?
Liian kallista sinulle, Herbert! Mitä teemme täällä?
No? Mitä sanotte?
Ja minä maksan, totta kai. - Olet kirjanpitäjä, Herbert.
No?
No jaa...
Päivää.
Haluaisin mielelläni tavata ne peipot.
Huomisiltana? Ei mitään virallista. Kello kuudelta?
Anna hänelle rahat. - Hyvä on.
En oikein ymmärrä häntä.
Hän on salaperäinen.
Kuin Australia. Älkää pahastuko, kysymys on vain ammattiasioista.
Ellei teillä ole illaksi muuta, lähtekää mukaani Walworthiin.
Voin näyttää teille puutarhan ja pari nähtävyyttä.
Katsokaa. Tiedän mitä ajattelette...
Kuin maalla.
Olen tehnyt kaiken itse.
No niin... Esittelen teidät nyt isäukolleni.
Mitenkäs sinä voit? - Hyvinhän minä, John.
Tässä on Pip-herra. Vaikket mitään kuulekaan.
Nyökätkää vain. Nyökätkää ja räpyttäkää silmiänne.
Nyökyttelette vain. Minä kuumennan hiilihangon.
Mennään alas rappuja.
Nyt, John!
Olkaa niin hyvä, Pip-herra. Pankaa se tuohon.
Minä kuulin sen!
Mitä herra Jaggers tästä sanoo? - Hän ei ole nähnytkään paikkaa.
Linnassa en muistakaan herra Jaggersia.
Olisi ystävällistä, jos tekisitte samoin.
Hyvä on, ymmärrän teitä. - Mutta annan teille yhden neuvon.
Kun illastatte herra Jaggersin luona, katsokaa hänen taloudenhoitajaansa.
Se nainen on oikea kesy villieläin.
Hyvät herrat! - Arvoisa isäntämme, tässä on Bentley Drummle.
Vallitkoon peippojen herraseurassa aina yhtä iloinen tunnelma.
Sanoinhan että pystyt siihen.
Sanohan, kuka tuo Hämähäkki on? Tuo murjottava mies.
Hän on Bentley Drummle. Maan rikkaimpia nuorukaisia.
Omistaa melkein koko Derbyshiren. - Bentley Drummle. Varsin lupaavaa.
Molly? Huolehdi siitä, että nuorenmiehen lasi on täynnä koko illan.
Taistele, Drummle!
Minä veikkaan Bentleyä!
Silkkaa tuuria. - Pip voitti sinut reilussa väännössä.
Eikö tämän pitäisi olla herrasmiesten klubi?
Pitääkö täällä otella moukkia vastaan?
Mitä tarkoitatte? - En mitään pahaa, vannon sen.
Päinvastoin, onnittelen teitä.
Teillä on sepän käsivarret.
Lisää viiniä, Molly.
Voima? Näytän teille missä on voimaa.
Näytä käsivartesi. Molemmat.
Näytä ne!